Deres Hellighet. Den lille saken som brakte meg hit, er nå brakt til ende.
Indianerne kan nå fritt bli slaver hos de spanske og portugisiske nybyggerne.
Jeg tror ikke at det traff den rette tonen. Begynn igjen.
Deres Hellighet. Jeg skriver til Dem i dette Herrens år 1758...
fra det sørlige kontinentet av Amerika., fra byen Asunción...
to ukers marsj fra den store misjonen San Miguel.
Misjonene har beskyttet indianerne mot utplyndring fra nybyggerne,
og har fått mye motvilje av den grunn.
De edle sjelene til disse indianerne liker musikk.
Mang en fiolin som spilles i Romas akademier,
har blitt laget av deres forsiktige og dyktige hender.
Det var fra disse misjonene at jesuittfedrene bar frem Guds ord,
til det høye, uoppdagede platået,
til de indianerne som fortsatt lever i sine naturlige omgivelser,
og til gjengjeld fikk de martyrdøden.
Døden til denne presten formet den første lenken
til den kjeden jeg nå finner at jeg selv er en del av.
Fortsett:...Som Deres Hellighet utvilsomt vet,
lite i denne verden går som vi har forutsatt.
Hvordan kunne vel indianerne vite at en ukjent prests død
ville bringe dem en mann hvis liv skulle veves sammen med deres?
Takk, Fader.
Det var vårt territorium. Juliens og mitt.
Jeg sendte ham, Fader. Jeg må gå dit opp selv.
Ser du ham?
Nei.
Med et orkester kunne jesuittene ha underlagt seg hele kontinentet.
Slik var det at Guarani-indianerne til slutt ble underlagt.
Guds evige nåde,
og den kortvarige nåden til menneskene.
Hvem er dere?
Så du jager ovenfor fossene nå, kaptein Mendoza?
Vi bygger en misjon her.
- Vi skal gjøre kristne av dette folket. - Om dere får tid.
Manuel! Manuel!
Manuel!
Det er din bror.
- Alonzo, er de friske? - Fremragende.
Godt.
- Er det mange ovenfor fossene? - Ja.
- Farlige? - Ja.
- Ikke mot krutt og kuler? - Nei.
Jeg har sett jesuitter der.
- Ovenfor fossene? - Ja.
Pokker ta dem.
Misjonen skal kalles San Carlos.
- Don Cabeza. - Mendoza.
Alonzo! Alonzo!
Ta dem vekk. Fort... Fort nå.
- Du bør finne deg et godt kvinnfolk. - Det har jeg.
- Har du? - Det har jeg.
Om du hadde, ville du ikke sett så molefonken ut.
- Kanskje du har rett. - Om kvinnfolk. Jeg har alltid rett.
- Hvordan kunne jeg glemme? - Du glemmer alt.
- Jeg gjør det. Gjør jeg det? - Det gjør du.
Godt.
Hallo.
- Godt. Fremragende, ta dem av. - Ååå..
Du blir for lett distrahert.
På den dagen frøkenen ikke kan forstyrre min oppmerksomhet...
- skal jeg bli munk. - På den dagen, Felipe...
vil halvparten av damene i byen bli nonner.
Bare slarv. Rodrigo er damevennen.
Denne Rodrigo er denne damens mann.
Felipe?
Jeg elsker ham, Rodrigo.
Fra når har du elsket Felipe?
Seks måneder.
- Seks...? - Jeg har forsøkt å fortelle deg det.
Det har jeg.
Ja, ja, ja, ja. Du har forsøkt å fortelle meg det.
Aha.
Så du elsker ikke meg?
Ikke som jeg elsker Felipe.
- Rodrigo, det er kjærligheten jeg må ha. - Jeg forstår.
Så jeg har ingen behov.
Du må ha mye.
Du fortjener mye.
Rodrigo, du vil vel ikke skade ham?
Nei, jeg skal ikke skade ham.
Rodrigo! Rodrigo!
Rodrigo, vær så snill.
- Du lo. - Jeg lo ikke.
- Jeg er sikker på at du lo. - Rodrigo, vær så snill.
- Hvem ler du av? - Gjør ikke dette.
Rodrigo! Krangle med meg!
Å, nei!
Så hvordan går det på misjonen ovenfor fossene?
- Insekt og planteskudd, fader.. - Ingen konverterte?
Noen få.
- Og mange nære ved, takket være Herren. - Takk herren, selvfølgelig.
- Kjenner du Rodrigo Mendoza? - Ja, jeg kjenner han.
Bli med meg.
Jeg har en oppgave, og du er den eneste som kan gjøre det.
Han har vært her i seks måneder, men han vil ikke se noen.
Jeg tor han ønsker å dø.
Så...
..Du drepte broren din.
Og det var en duell, og loven kan ikke røre deg.
Er dette anger?
Forlat meg.....Prest.
Kanskje ønsker du at jeg var bøddelen din. Kanskje det ville være lettest?
La meg være aleine.
- Du vet hva jeg er? - Ja.
Du er en leiesoldat, en slavehandler....
og du drepte broren din. Jeg vet det.
Og du var glad i ham.....
selv om di viser en rar måt å vise det på.
Ler du av meg? Ler du av meg?
Jeg ler av deg, fordi alt jeg ser er til å le av.
Jeg ser en mann som flykter, en menn som gjemmer seg for verden. Jeg ser en kujon.
Fortsett.
Så det er slik det er? Er dette hvordan du vil fortsette?
- Det er intet annet. - Det er livet.
- Det er ikke noe liv. - Det er en utvei, Mendoza.
For meg er det ingen nåde.
Gud ga oss frihetens byrde. Du valgte din forbrytelse.
Har du mot til å velge din soning? Tør du det?
Det er ingen straff streng nok for meg.
- Tør du å prøve det? - Tør jeg?
Tør du se at det går galt?
- Fader? - Ay?
Hvor lenge må han bære på den dumme tingen?
Gud vet, fader John.
- Ralph, her. - Takk.
Fader?
Han har gjort sin bot lenge nok, og de andre brødrene mener det samme.
Men han mener ikke det, John.
Før han gjør det, gjør ikke jeg det.
Vi er ikke medlemmer i et demokrati, Fader, vi er medlemmer av en orden.
Nei.
Takk.
Takk, Å, herre, for vår mat, og alle andre velsignelser. Amen.
Å, gode Gud.
- Lagde du dette? - Ja.
Hadde du i all chilien?
Jeg er redd for det, ja.
Jeg beklager. Jeg ble trenet til leiesoldat, ikke til kokk.
- Det er sant. . Den er forferdelig.
- Men brødet er godt. - Det er ikke ille.
Fader, jeg vil takke deg for at du vil ha meg her.
Du bør takke Guarani.
Hvordan?
Les dette.
Selv om jeg hadde all tro, så jeg kunne flytte berg,
men ingen kjærlighet, så er jeg intet.
Selv om jeg gav alt mitt gods til føde for fattige,
og om jeg gav min kropp til å brennes,
og. var uten kjærlighet, loves jeg intet.
Kjærlighet lider lenge, og er mild.
Kjærlighet misunner ikke.
Kjærlig vil intet selv ha, og fremheves ikke.
Da jeg var et barn, så snakket den som et barn.
Jeg forstod som et barn, og jeg tenkte som et barn.
Men da jeg ble voksen, la jeg bort de barnslige ting.
Men nå er jeg undergitt tro, håp, kjærlighet. Disse tre ting.
Men den største av disse er kjærlighet.
De er enige.
Om du skal bli en jesuitt, må du godta mine ordre,
som om de var en kommandørs ordre. Kan du det?
Ja, fader.
La oss be for vår broder Rodrigo.
Kristus, led fader Ignatius så han unngår denne verdens snarer...
og tar på uniformen for arbeid og underkastelse.
Vi ber om din velsignelse for Rodrigo som vi ønsker velkommen i vårt samfunn.
Lær ham å være gavmild, å arbeide uten å telle kostnaden,
å tjene uten belønning, med unntak av å gjøre din vilje.
- Amen. - Amen.
Amen.
Velkommen hjem, broder.
Denne søken etter å skape et paradis på jord,
hvor lett støter det ikke noen.
Deres Hellighet er støtt,
fordi det kan distrahere fra paradiset som kommer etter dette.
Majestetene av Spania og Portugal er fornærmet,
fordi paradiset til de fattige sjelden bringer glede til de som hersker.
Nybyggerne her er fornærmet, av samme årsak.
Så det var denne byrden jeg hadde med til Sør-Amerika:
Å tilfredsstille portugisernes ønske om å øke imperiet deres,
å tilfredsstile spanierne om at dette ikke ville skade dem,
på tilfredsstille Deres Hellighet,
om at disse monarkene ikke igjen ville true kirkens makt,
og å forsikre dere alle,
at jesuittene her ikke lenger kunne nekte dere disse tilfredsstillelsene.
Jeg har tilbrakt livet med å vente på Roma.
Slutt å leke med den.
- Hva er klokka? - Ro deg ned.
- Ti på. - Ah.
La meg se hvordan barna har det.
Godt.
Tjuefire.
Trettini.
Der borte, vennligst.
- De der er Guarani? - Ja, deres eminense.
- Ekstraordinært. - Hva?
Veldig vanskelig å si hva de tenker.
- Har du funnet denne, señor Hontar? - Det har jeg.
Jeg hadde nøyaktig den samme reaksjonen da jeg først kom hit, Deres Eminense.
Vakkert dyr. Den vil skaffe mye penger i gatene i Lisboa.
Ja. Kanskje den ikke ønsker å reise til Lisboa.
Kanskje ikke.
Deres Eminense, angående misjonene....
Forventer vi ingen politisk forskjell mellom Paven, Spania og Portugal?
Hvorfor skulle det være det?
Oss imellom, Deres Eminense, jesuittene er for mektige her.
Er de?
Om dere unnskylder meg, mine herrer...
Deres Eminense.
Dessuten, mine herrer...
Jeg var selv jesuitt en gang.
Så jeg hadde kommet til Sør-Amerika,
med hodet fylt av saker som angikk Europa.
Men jeg begynte snart å forstå
hvilken forunderlig verden jeg var sendt for å dømme.
Don Cabeza, hvordan er det mulig at De kan omtale dette barnet som et dyr?
En papegøye kan bli lært å synge, Deres Eminense.
Ja, men hvordan kan man bli lært å synge så melodiøst som dette?
Deres Eminense.
Dette er et barn av jungelen. Et dyr med en menneskelig stemme.
Var det menneskelig, ville et dyr ynkes av dets laster.
Disse skapningene er døde og svikfulle.
De må undertrykkes av sverdet og piskes til å arbeide.
Det de sier er reine tøvet.
Deres Eminense, Fader Gabriel, fra misjonen
.i San Carlos, som gutten kommer fra.
Og det er hvor?
Det er her. Over strykene, i spansk territorium.
Nei, det er territorium som var spansk. Nå er det portugisisk.
- Det avgjør Hans Eminense. - Nei, det er et statsanliggende.
Det ble avgjort av Madrid traktaten, og godkjent av Spania og Portugal.
Men misjonen vil da med sikkerhet forbli under kirkens beskyttelse?
Det er det Hans Eminense er her for å avgjøre, Fader Gabriel.
Fortsett, fader.
Deres Eminense, nedenfor strykene kan jungelen, om den må deles, bli delt
mellom Spania og Portugal, som De er enig i.
Men i realiteten tilhører det overfor strykene fortsatt Gud og Guaraniene.
Det er ingen andre der, og de er ikke dyr av natur.
- De er av natur åndelige. - Åndelige?
- De dreper sine egne barn. - Det er sant. Får jeg besvare det?
Hver mann og kone får ha et barn hver. Blir et tredje født, blir det drept.
Men dette er ikke et dyrisk rituale. Det er en nødvendighet for å overleve.
De kan bare løpe med et barn hver.
- Og hva løper de fra? - De løper fra oss.
- Det betyr, de løper fra slaveri. - Slaveri. Tøv!
- Det er vel kjent... - Tøv, Deres Eminense.
Deres Eminense.
Tøv. Tøv.
- Deres Eminense. - Stille!
I territoriene som dekkes av Spania, er det intet slaveri.
Den institusjonen er tillatt i territoriene til våre utmerkede naboer,
Portugiserne, og, som jeg forstår, mye misforstått.
Men her, i spansk territorium,
driver vi plantasjene våre i henhold til spansk lov,
og kirkens forskrifter.
Det er løgn.
Det er løgn!
Jeg kan ikke, og vil ikke godta en utfordring fra en munk.
- Klærne hans beskytter ham. - Klærne mine beskytter deg!
I kongens navn, som jeg representerer, forlanger jeg en unnskyldning.
Jeg vil ha en unnskyldning nå! Fordømte deg. Jeg godtar ikke dette!
Deres Eminense, vi har nå sett et godt eksempel på jesuittenes forakt
for statens autoritet.
Medlem av din menighet, fader Gabriel?
Ja.
Kom.
- Det var perfekt. - Hva?
Et glimt av jesuittisk temperament var det eminensen trengte å se.
- Hva mener du? - Vær tålmodig.
Alt vi trenger er litt tålmodighet. Han vet hva han skal gjøre.
- Du skal unnskylde deg til Don Cabeza. - Det han sa var løgn.
Stille. Du skal unnskylde deg. Gå nå.
- Hva var han før han sluttet seg til dere? - Leiesoldat og slavehandler.
- Vil han unnskylde seg? - Ja, det vil han.
Deres Eminense bør vite at spanierne har slaver her.
De kjøper dem av portugiserne, blant annet.
- Og Don Cabeza medvirker til dette? - Ja.
Tjener på det også.
Don Cabeza vil at misjonens område skal overtas av portugiserne. Hvorfor?
For misjonens område er det eneste tilfluktssted igjen for guaranistammen.
Uten den beskyttelse vi gir under spansk lov,
har ikke indianerne noen beskyttelse mot slaveri.
De kommer til oss av sin egen frie vilje.
- Virkelig? - Spør dem. Spør guaraniene.
Ni tideler av det de tjener går tilbake til samfunnet, inn i livene deres.
Fader Gabriel, hva tror du står på spill her?
- Guds arbeid står på spill. - Nei, det som står på spill...
er at eksistensen av jesuittordenen, både her, og i Europa.
Jeg forsikrer deg om at de europeiske domstoler er en jungel.
Sammenlignet med jungelen her, er den en ryddig hage.
Men Deres Eminense, skal det få stå i veien for oss?
Takk,
- Hvorfor må jeg unnskylde? Hvorfor? - Fordi jeg beordrer det.
- Hvorfor. Det var løgn! - Uansett, jeg beordrer det.
Don Cabeza hater jesuitter og indianere. Han og portugiserne er samvittighetsløse.
- Forstår du ikke det? - Selvfølgelig.
- Hvorfor må jeg unnskylde? - Kan vi gi dem noen bedre unnskyldning
enn at en av vår orden, selv en novise, offentlig fornærmer en av dem?
Du skal unnskylde deg.
Eller er du ikke lenger en jesuitt?
Etter den hellige adlydelse, og uten reservasjon,
ber jeg Don Cabeza om å unnskylde mitt utsagn og min frekkhet.
Vel... Jeg godtar.
Hvorfor ikke?
Men som jeg sa før, jeg kan ikke akseptere en utfordring fra en prest.
Sant, og det gjør min frekkhet enda mer frekk,
og din tilgivelse dobbelt så verdig.
Deres Eminense, jeg ber om Deres tilgivelse også.
Jeg ber om tilgivelse fra denne forsamling, og jeg ber om tilgivelse fra mine brødre.
Og jeg ber om Deres tilgivelse...
- for å ha fornærmet Hans Eksellense. - Takk, det er nok.
Det var meget tilfredsstillende, Deres Eminense.
Tror De, at de kan si noe om deres innstilling til overførsel
av territoriene til misjonene?
Akkurat.
Jeg har tenkt over disse sakene helt siden jeg kom hit.
Men jeg tror ikke at jeg vil ta en endelig avgjørelse,
før jeg har sett disse misjonene med mine egne øyne.
Det er mangfoldige misjoner som jeg bør inspisere.
Men jeg har avgjort at jeg skal begynne med den eldste,
den store misjonen San Miguel.
Deres Hellighet. en lege, må ofte hugge av et lem for å redde kroppen.
Men sannheten er, at intet har forberedt meg på skjønnheten, og kraften,
til det lem jeg har kommet for å fjerne.
- Meget imponerende. - Kanskje noe har unngått meg?
Jeg ser ingen forskjell på denne plantasjen og min egen.
Det er forskjellen. Denne plantasjen er deres.
Deres Eminense.
Dette er en annen forskjell.
En flyktet slave. Kjøpt av en spansk nybygger fra en slavehandler.
Jeg forstår. er det lovlig?
Tilbud og etterspørsel er den handelens lov.
- Og sjelens lover? - Hva er noen få kutt på ryggen,
sammenlignet med hva du lover dem? Helvetes tortur? Lenkede sjeler?
Tenk på det, Deres Eminense.
Fader Ibaye, skal vi fortsette?
Hva var inntekten deres siste året, fader?
Sist år, 120,000 escudos.
Og hvordan ble det fordelt?
Det deles likt mellom dem. Dette er et samfunn.
Det er en fransk radikal gruppe som lærer den doktrinen.
Deres Eminense, det var doktrinen til de tidlige kristne.
Jeg er ubetinget imponert over hva du har oppnådd, fader.
- Vil det redde oss? - Jeg håper det kan.
Den portugisiske retten er ateistisk, men vi er katolikker.
- Og du tjener i tillegg en kristen konge. - Jeg tjener også en katolsk konge.
Du tjener markien av Pombal, som er spesielt fiendtlig mot kirken,
og uheldigvis styrer kongen din.
Jeg tilrår at du og jeg sammen ber kongen utsette overførsel av misjonene,
til vi får garantier fra portugiserne om at de skal overleve.
Jeg foreslår at vi gjør dette med et håp i Himmelen,
ved inngripen av vår nådige frelser.
Etter min mening er arbeidet til misjonene, djevelens arbeid.
De lærer å forakte lovlig profitt, og de adlyder ikke kongens autoritet.
Den viktigste lovnaden til en jesuitt er lovnaden om adlydelse.
Så la dem adlyde. Si det til dem, deres Eminense.
Deres Eminense. Forstyrrer jeg?
Jeg er redd jeg har dårlige nyheter fra markien av Pombal.
Oss imellom, vil jeg uttrykke min personlige beklagelse.
Han har besluttet seg til å ødelegge kirkens makt.
Dine kristne samfunn er kommersielt konkurransedyktige.
Ja, de er meget lønnsomme.
Er det ikke nøyaktig derfor at du gjerne vil ta over?
Du burde begått et edelt feilgrep for å oppnå statens godkjennelse.
Det er ikke noe vi liker bedre enn edle feilgrep.
Det er svært underbyggende for en handelsnasjon, som min egen.
Skal du ikke lese det?
Jeg trenger ikke lese det for å vite hva det inneholder.
Så, hva vil du gjøre?
Som min samvittighet sier.
Hva ellers?
Han har vært der i fem timer.
Bli med meg til min misjon i San Carlos.
Det er så mange distraksjoner her.
Det er vanskelig å se noe klart.
Jeg tror at bønner vil fare bedre der.
Jeg tor at gud der vil fortelle deg hva som er godt å gjøre.
Og han vil gi deg styrken, og nåden til å gjøre det.
Uansett hva det koster deg.
Edens hage.
Den er litt overvokst.
Selv om jeg visste at statene i Europa
rev i kirkens autoritet,
og selv om jeg godt visste, at for å bevares der,
måtte kirken vise sin autoritet over jesuittene her.
Jeg måtte undre om disse indianerne ikke ville foretrukket
at sjø og vind ikke hadde ført noen av oss til dem.
De sier de ikke forstår hva du mener.
De vil du skal snakke klarere. Nøyaktig hva er det du vil de skal gjøre?
De må forlate misjonen.
De sier de ikke vil forlate misjonen. Misjonen er hjemmet deres.
De må lære å underkaste seg Guds vilje.
Si det til dem.
De sier at det var Guds vilje,
at de forlot jungelen og bygde misjonen.
De forstår ikke at Gud har forandret mening.
Jeg kan ikke håpe å forstå Guds grunner.
Han sier: Hvordan vet han at du vet hva som er Guds vilje?
Han tror ikke at du snakker for Gud. Han tror du snakker for Portugal.
Jeg snakker ikke personlig for Gud,
men for kirken, som er Guds instrument på jorda.
Han sier: Snakk til kongen av Portugal.
Jeg har snakket til kongen av Portugal. Han vil ikke lytte.
Han er også en konge. Han vi heller ikke lytte.
Han sier de tok feil ved noensinne å stole på oss.
De vil kjempe.
Du må overtale dem til ikke å kjempe.
Jeg har feilet i å overtale deg til å kjempe for dem.
Om de kjemper, er det viktig at ingen av dere,
noensinne skulle kunne synes å oppmuntre dem til det.
Derfor må dere alle returnere til Asunción i morgen.
Om noen skulle nekte dette, blir han bannlyst.
Kutt av. Kast bort.
Hvorfor må de kjempe?
- Hvorfor kan de ikke returnere til jungelen? - Fordi dette er hjemmet deres.
Visste du at dette ville bli din beslutning?
- Ja. - Hvorfor kom du, deres eminense?
For å overtale deg til ikke å motsette deg
overførselen av misjons-områdene.
Om jesuittene går mot portugiserne,
vil jesuittordenen bli utvist fra Portugal.
Om Portugal, så Spania, Frankrike, Italia. Hvem vet...?
Om din orden skal overleve i det hele-tatt, fader,
må misjonene her bli ofret.
Hva sa de?
De sa at djevelen lever i skogen.
- De vil bo her. - Og hva sa du?
Jeg sa jeg ville bli hos dem.
Jeg vil trekke tilbake mitt løfte om adlydelse.
Kom deg ut.
- Jeg vil forklare. - Kom deg ut. jeg vil ikke høre på deg.
Bare deg?
Nei, det er Ralph og John også.
Hva er det du ønsker, kaptein? En ærefull død?
De ønsker å leve, fader.
De sier Gud har forlatt dem. Han har etterlatt dem.
Har han?
- Du skulle aldri blitt prest. - Men jeg er prest, og de trenger meg.
Så hjelp dem som en prest.
Om du dør med blod på hendene, Rodrigo, forråder du alt vi har gjort.
Du lovte ditt liv til Gud, og Gud er kjærlighet.
Amen.
Soldat! Skulle ikke du vært på vakt i natt?
Se hva som har skjedd!
Kom deg tilbake til de andre!
De har tatt tre geværer. Krutt, pistoler...
og jeg vet ikke hva ellers.
Rolig.
Fader, jeg har kommet for å be om at du velsigner meg.
Nei.
Om du har rett, har du Guds velsignelse.
Tar du feil, vil ikke min velsignelse bety noe.
Om makt er rett,
har ikke kjærlighet noen plass i verden.
Det kan være slik.
Men jeg har ikke styrken til å leve i en slik verden.
Jeg kan ikke velsigne deg.
Rodrigo.
Der borte! Der borte!
Få fram begge kanonene.
Fort! Fort!
Den andre kanonen også. Dit bort.
Au!
Indianere! Snu!
Snu rundt! Mot dem!
Ild!
Vi må flytte kanonen!
Flytt denne kanonen. Flytt den. Og den.
Der borte. Skyt presten! Ta ham!
- Ingen av oss vil gjøre dette. - Ikke interessert. Gå i stilling.
Ro.
Etter ham! Fortere!
Ikke la presten slippe unna!
Etter ham!
Se opp!... Strykene!... Holdt!
Tilbake! Tilbake!...Holdt!
Tilbake!
Ild!
Og du har freidigheten til å si at dette slakteriet var nødvendig?
Jeg gjorde hva jeg måtte gjøre.
Gitt den legitime hensikten, som du sanksjonerte,
må jeg si, ja. I sannelighet, ja.
Du hadde intet alternativ, Deres eminense.
Vi må arbeide i verden.
Verden er slik.
Nei, señor Hontar...
slik har vi gjort verden.
Slik har vi gjort den.
Så, Deres Hellighet,
nå er Deres prester døde, og jeg er etterlatt i live.
Men i sannelighet er det jeg som er død, og de som lever.
For som alltid, Deres Hellighet,
ånden til de døde vil overleve,
i hukommelsen til de som lever.
Indianerne i Sør-Amerika er fortsatt engasjert i strid
for å forsvare sitt land og kultur. Mange av prestene, inspirert av tro
og kjærlighet, fortsetter å støtte indianernes rettigheter med sine liv.
Lyset skinner i mørket, og mørket har ikke vunnet over det. Joh. 1, vers 5.